Lyssna på min varning
Fall inte för en soldat
Gå inte med i armén
För duvan, hon kommer att lämna dig
Korpen kommer att kommer
Och döden kommer marscherande
Till ljudet av trumman
Kom alla ni ljuva jungfrur
Gå in i solen
Och låt aldrig er unga man
någonsin bära en pistol
Herregud!
Min pappa dog så.
Kröp ut ur buskarna och blödde till döds.
Kanske på grund av dig.
Håller du på att dö, mr Jänkare?
Hjälp mig-
Vad heter du, flicka lilla?
Amelia.
Men jag kallas för Amy.
Jag är korpral John McBurney.
Men jag kallas för McB.
Hur gammal är du, Amy?
Tolv.
Tretton i september.
Gammal nog att pussas.
Ge inte upp nu, mr Jänkare.
Mr McB, menar jag.
Bara dit bort.
Miss Martha, röken börjar komma farligt nära.
Tror du nordstatarna kommer att bränna ner det här stället?
Säg inte så, Hallie. Det är svårt nog att få flickorna att plugga som det är.
Jag kan inte nog poängtera
att franskan är ett flirtigt språk.
Abigail.
Du lyssnar inte.
Förlåt, miss Edwina,
men kriget låter så nära.
Doris säger, att om nordstatarna vinner,
kommer de att våldta oss alla.
Miss Martha!
Hjälp!
Miss Martha! Miss Martha!
Hjälp! Han dör.
Hur hamnade han här?
Med Guds försyn, frun.
Med Guds försyn genom detta barn.
Vad gjorde du utanför skolområdet?
Plockade bara svamp och förstod inte hur långt bort jag var...
Du vet straffet för att lämna området.
För in honom i huset. Kom och hjälp mig.
Lyft.
Miss Martha, jag kunde inte lämna honom att dö.
Du behövde inte oroa dig för det.
Då hade det varit en fiendesoldat mindre.
Korpral John McBurney, 66:e New York.
Jag överlämnar mig till de vackraste sydstatarna...
En riktig blårock.
Jag vet hur vi kan avgöra om han är nordstatare.
Hur?
Ta av honom byxorna.
Jänkare har svans.
Doris, sluta tramsa.
Amy, spring och öppna dörren.
Kom sen tillbaka och knyt den blå trasan runt grinden.
Kom igen!
Hörde du det?
Den blå trasan är ett tecken till vår lokala patrull.
Vi kommer bli stolta när vi lämnar över en till dem.
- Är han död? - Varför satte du inte igång larmet?
- Förlåt, Miss Martha. - Du måste ha sett honom korsa fälten.
Jag läste och såg inte...
Utkikstornet är inget läsrum.
Gå tillbaka till taket,
och säg genast till om våra soldater kommer.
- Ja, frun. - Släpp ner honom på trappen.
Försiktigt.
Doris och Abagail, hämta lakan och gör i ordning divanen i musikrummet.
Jag kokar vatten.
Amy, sätt den blå trasan på grinden som jag bad dig om.
Kan vi inte vänta med det?
Hans puls är svag och han har förlorat mycket blod.
Litervis, miss Martha.
De tar honom även om han är halvdöd.
De kommer säkert inte förbi igen i dag
och de måste ändå vänta tills vi lagt om hans sår.
Gör som du blir tillsagd.
Fortsätter detta krig länge till,
så kommer jag glömma att jag nånsin varit kvinna.
Vattnet kokar. Ni slösar bara bort er tid.
Vi fixar benet och lämnar över honom.
Han dör ändå i fängelset.
Mr Jänkare, du har så mycket järn i benet att du kunnat sko en häst med det.
Det verkar som det var längesen korpralen badade.
Jag märkte det. Gå ni flickor.
Jag hämtar vatten och tvättar honom.
Jag hämtar min brors nattskjorta. Kom, Edwina.
Jag tänkte väl det.
Kommer han att dö?
Nån gång. Men nu mår han bra.
Jag vill inte att ni smyger omkring här eller i korridorerna.
Det finns mycket att göra.
In i vardagsrummet med er.
Bry dig inte om dem, Amy.
Dödade inte myran larven?
Nej, de samarbetade och drog ner honom underjord.
Nog för att äta honom.
Vad har det med jänkaren att göra?
Det vet jag.
Han är en inkräktare, precis som larven.
Och du borde aldrig tagit hit honom.
Jag håller med. Han är nog spion.
Det betvivlar jag, Janie.
Miss Edwina, är du inte rädd för blårocken?
Nej.
Det är oförskämt att kalla honom blårock.
Han har ett namn.
Korpral John McBurney.
Kalla honom det.
Jag kallar honom mr McB.
Och jag tycker att han är urtjusig.
Jag fick honom ren till midjan.
Jag lyfter honom
och du tar på nattskjortan.
Ge mig den andra armen.
- Ja, miss Martha. - Hjälp mig då.
Håll upp ärmen.
Ja, miss Martha.
Dra av byxorna.
Kom igen, miss Martha. Han är stöpt likadant som din bror.
Jag har bett dig att aldrig nämna min bror.
Förlåt. Jag menade inget illa.
Nattskjortan påminde mig om master Miles.
Förvånande att den inte gjorde det för dig med.
Förvånande att du tog in en jänkare i huset också.
Han är ju man och allt.
Jag ville det inte.
Miss Martha, soldater på vägen! De är på väg.
- Okej, Lizzie. - Ska jag gå upp igen?
Nej, du borde fått gå härifrån tidigare.
Janie, din tur att spana.
Får vi gå och hälsa?
Nej. Jag vill inte att de ska se dig.
Kom.
- Kapten. - Frun.
Vad har hänt?
Vi vann. Grant drar sig tillbaka.
- Tack gode gud. - Ta honom! Ditåt!
- Kom tillbaka, jänkare! - Nej!
- Skjut honom! - Skjut inte!
Ta honom och kasta in honom i vagnen.
Han ville bara bli skjuten.
Föredrar en snabb död framför en långsam död i Fayette-fängelset.
Det är dit de stackars satarna är på väg.
Hur många unga kvinnor finns här?
Sex studenter och en lärarinna.
Jag skulle inte skylta med det om jag vore ni.
Menar du tecknet?
FARNSWORTH LÄROVERK FÖR UNGA KVINNOR
Många jänkare tappar sina enheter.
De strövar runt i skogarna och är desperata.
Tror du miss Martha kommer berätta om mr McB?
Klart hon kommer. Det var därför hon gick dit ut.
Ta hand om dig, frun.
- Kapten! Kapten... - Ja, frun?
Vi ska be för er.
Tack, frun. Framåt!
De fortsätter.
Vad heter du?
Hallie.
Du kan kalla mig McB.
Jänkare går bra.
Vi borde vara vänner, Hallie.
Varför?
Vi är båda som fångar här, eller hur?
Vi är olika, mr Jänkare.
Jag kan springa.
Jag älskar dig, mr Crow...
men det är för ditt eget bästa tills vingen är frisk.
Du kan sänka den nu.
Jag hade inte kunnat sköta skolan utan dig.
Jag är dig evigt tacksam.
Det är jag som ska vara tacksam.
Du har gett mig mitt enda hem, Miss Martha.
Även om kriget är slut kommer vi ha det tufft i år framöver.
Jag måste hänge mig åt att sköta gården.
Jag tycker du ska fokusera på att starta upp skolan igen.
Jag håller dig väldigt kär, Edwina.
Jag är beredd att göra dig till partner.
Och skriva i mitt testamente att du ska ärva skolan.
Miss Martha.
Det är otroligt generöst. Jag vet inte vad jag ska säga.
Det handlar inte om generositet.
Jag behöver någon kompetent och ansvarsfull.
Du är min garant för att skolan kommer att fortsätta bära mitt namn
och hålla min standard.
Jag vet inte vad...
Underbart.
Du borde be för att Nord vinner.
Varför?
Du gillar väl inte att vara slav?
Nej. Gör du?
Jag?
Jag är ingens slav.
Så du menar att du gick och fick dig själv skjuten
för att du gillar att bli skjuten?
Ibland måste en man göra sånt han nödvändigtvis inte gillar.
Inte om du är fri.
Och ni vitingar dödar inte varandra för att ni bryr er om oss niggrer.
Den vita mannen är likadan över hela världen.
Du borde säga att män är likadana överallt, oavsett färg.
Likadana som en vacker...
Vad händer?
Låter som att de gör en kista åt dig.
Varför överlämnar du inte vårjänkare?
I det tillståndet skulle han dö i Fayette-fängelset.
Detta går bra tills han mår bättre.
Jag kan nog sparka upp fönstren med mitt dåliga ben.
Kanske det, korpral, men inte utan att det hörs.
Flickor.
- God natt. - Tillbaka till sängarna, omedelbart.
Nu får hon i alla fall känna hur en manskropp känns.
Gå tillbaka till ditt rum.
Hur mår han?
Han har feber.
Du måste vara trött. Vill du inte gå till ditt rum?
Jag kanske tvättar honom där du inte varit.
Jag förstod vad du var sekunden du satte foten på den här skolan.
En slampa är en slampa.
Kommer du in hit igen dränker jag ditt ansikte i en hink vatten.
Doftar det frukostägg?
Ja, miss Edwina.
Hallie säger att mr McB bringar oss tur.
Hönorna la äntligen ägg.
Jättefint, Edwina.
Korpralen verkar påverka oss alla.
Hur är det med korpralen i dag?
Hungrig.
Hur länge ska han bo i musikrummet, miss Martha?
Tills han är frisk nog att lämnas över till patrullen.
Jag vill öva på min harpa.
Men det går inte med en farlig fiende i samma rum.
Så det är lösningen!
Jag har alltid undrat vad som krävs för att få dig att sluta spela.
Hej.
Vad heter du?
Edwina.
Jag heter...
Korpral John McBurney.
Hur visste du det?
Du sa det när du kom hit.
Det måste jag ha glömt.
Vet du, Edwina, det...
Det känns som att jag är fånge i nån slags flickskola.
Det är en flickskola.
Du är en fiendesoldat.
Är du skolans föreståndare?
Damen på porträttet.
Miss Martha Farnsworth.
Vem är mannen med henne?
Hennes bror, Miles.
Var är han?
Han försvann.
Han är antagligen död.
Finns det ingen man här alls?
Jag tackar Gud för att ha skickat hit mig.
I stället för till ett av era fängelser.
Det är tyvärr inte upp till mig vad som händer med dig.
Miss Martha bestämmer.
Hej då.
Där är sötnosen som räddade mitt liv.
Kom in. Sätt dig.
Jag kan inte.
Ditt rum är förbjudet.
Jag berättade allt om dig för Randolph.
Patrullen.
Även om jag sätter igång larmet kommer miss Martha inte att stoppa dem.
Det är landsförräderi.
Att inte knyta den blå trasan för att signalera är helt klart landsförräderi.
Fan!
Fan! Fan!
Det var väldigt fint.
Du satt att det inte finns män här. Vem är Randolph?
Jag glömde bort Randolph. Du kommer säkert att träffa honom.
Vem är han?
Randolph är en sköldpadda.
Han är Amys husdjur.
Gå inte. Du kanske går nu och...
era soldater kanske kommer. Jag kanske aldrig ser dig igen.
Jag vet inte ens vad du heter i efternamn.
Dabney.
- Varför är du rädd för mig, Edwina? - Det är jag inte.
Egentligen inte.
Det har inte med dig att göra.
Det är bara det att jag är jänkare.
Antar att jänkare inte skiljer sig från andra män.
Jag förstår. Så du är rädd för män i allmänhet.
Inte rädd. Jag litar inte på dem bara.
Ingen av dem.
Det låter som att en man behandlat dig illa.
Men jag slår vad om att du aldrig varit kär.
Synd du inte kunde slå vad.
Du hade vunnit.
Hur har du fått din orättvisa syn på män?
Det pratar jag helst inte om.
Då gör vi inte det. Hur länge har du varit här på skolan?
Sedan jag var 15.
Sju år.
Bortsett från söndagskyrkan har jag knappt varit ifrån
skolområdet under alla dessa år.
Undrar om du inte ser dig själv
som Törnrosa på slottet som väntar på en prins som ska frigöra dig
med en kyss.
Jag önskar vi slapp skicka honom i fängelse.
Vi har inget val.
Att gömma en fiende är ett brott. Ett jätteallvarligt brott.
Du måste vara miss Farnsworth.
Ja.
Jag började tro att du undviker mig.
Jag vill tacka dig för allt du gjort.
Jag vill inga tack ha. Jag vill bara att du ska vara frisk nog att överlämnas.
Ord och inga visor. Det gillar jag.
Jaså, det gör du?
Tror du det spelar nån roll om du gillar det eller inte?
Nej, antar inte det. Jag kan inte hjälpa att vara tacksam.
Var inte det. Det handlar bara om moral.
Nåt du antagligen inte förstår.
Du blir kanske förvånad.
Det var moral som fick mig skadad till att börja med.
Hur?
Jo, du förstår. Jag är kväkare och jag...
bär inte vapen i strid,
jag bär förband.
Mitt kompani stred i ett snår
där en skadad sydstadsofficer
försökte krypa iväg från anfallen som kom allt närmre.
Min plikt var att stanna med mina mannar, men moralen satte stopp för det.
Jag bar soldaten till säkerhet. Därför blev jag skjuten.
Självklart plågar mitt samvete mig
eftersom jag borde ha stannat med mina egna trupper.
Det känns som om jag övergav dem.
Värker dina händer mycket?
Det finns inget smärtsammare än brännskador.
Några få flaskor kvar i min fars vinkällare.
Blir smärtan olidlig ber jag Hallie ge dig några.
Det verkar vara ett bra tillfälle och vin skulle vara gott.
Du ska få det mot smärtan, inte för att det är gott!
Det är bara det att de två passar bra ihop.
Korpral McBurney,
du är inte vår gäst, utan en något ovälkommen besökare.
Jag tänker inte underhålla dig här.
Det förväntar jag mig inte.
Men jag har varit i krig väldigt länge.
Det var månader sen jag såg en kvinnas ansikte.
Jag är lättroad.
Försöker du roa dig med några av flickorna i huset...
Vänta lite...
...hamnar du ute på vägen så snabbt att du inte fattar vad som hänt.
Jag är inte den sortens man, det vet du.
Det vet jag inget om.
Hur lång tid tar det för dig att lära känna nån?
Att lära känna mig?
Det får du aldrig veta. Så länge kommer du inte vara här.
...fortsätt vår studie av Lukasevangeliet.
Kapitel 11. "Och det...".
Kan du inte vänta till efter bibelstudierna?
Det går inte, miss Martha.
Okej, skynda dig tillbaka.
Kapitel 11.
"När han en gång uppehöll sig på ett ställe för att bedja.."
Jaha ja.
Jag tänkte jag skulle presentera mig ordentligt.
Jag heter Carol.
Det var den trevligaste presentation jag varit med om.
Av den vackraste flickan.
Hur gammal är du?
Sjutton, men jag vet mer än de flesta flickor i min ålder.
Det kan jag tänka mig.
Måste tillbaka till...
Bibelstudier.
Be en bön för mig, okej?
Om jag bara visste vad du ville.
Det blev hela 2,2 kilo smör.
Det borde vi kunna byta mot en säck mjöl som vi verkligen behöver.
Sötningsmedel också, miss Martha.
Ta melass eller honung om han inte har socker.
Som om jag inte vet hur man köpslår med Phil MacPherson.
Har han det så får jag det.
Och, Hallie,
raka korpral McBurney i dag.
Jag är trött på hans skäggstubb.
- Hej då, miss Martha. - Hej då, miss Martha.
Hej då, miss Martha.
Mr McB?
God morgon.
God morgon, lilla vän.
Mår du bättre, mr McB?
Jag är lite trött bara.
Det finns kryckor i ladan.
De har varit där länge. Ska jag hämta dem?
Jag står återigen i skuld till dig, Amy.
Ser du honom?
Så det där är Randolph?
Ja. Och jag älskar honom så.
Inte lika mycket som du älskar mig, hoppas jag.
Lika mycket, men på olika sätt.
Fånga flugor åt honom medan jag är borta. Hej då.
Om livet var något man kunde köpa för pengar
Hade de rika levat, Herren, innan vi dör
Alla mina bekymmer...
Ger du inte mer än så?
Antar att du håller på att torka, precis som resten av oss kvinnor här.
Vad letar du efter här i ladan, miss Amy?
Kryckorna.
Till mr McB.
Tillåter miss Martha det?
Vi borde vägra jobba i trädgården
till dess miss Martha slutar ge mat till sydstaternas fiende.
I Bibeln står "älska din fiende".
Vi kan inte låta en sån man svälta ihjäl.
Det finns inte tillräckligt till honom nu.
Miss Doris, saken i din hand är till för att kratta, inte luta sig emot.
Det är niggerarbete. Och den förstör mina händer.
Jag kommer aldrig kunna spela harpa igen.
Niggerarbete ger oss mat på bordet, och utan det
hamnar du där du kan spela oavbrutet.
Ett rått ägg medan jag rakar dig? Det ger dig energi.
Visst. Tack.
Du ska ha tack.
Hönorna hade inte värpt på flera månader innan du kom.
Du måste ha tuppblod i dig.
Med tanke på mina stövlar och min uniform har jag inget blod i mig.
Miss Martha sa jag skulle raka dig.
Men jag är inte så säker.
Jag tror inte Herren vill att ett mansansikte ska vara lent som en barnstjärt.
Därför gav han honom skägg.
Kanske är synd och skam att raka bort hårväxten.
Gör det inte då.
Man borde spara synder till viktigare saker.
Jag borde raka dig. Miss Martha beordrade mig.
Inte Herren.
Och även utan skägg...
ser du inte helt tokig ut.
För att vara vit.
Jag gillar att höra dig skratta, Hallie.
Det brukade min Ben säga.
Vem är Ben? Din man?
Vi var inte gifta på riktigt, men vi älskade verkligen varandra.
Dog han?
Vet inte. Han försvann för längesen.
Miss Marthas bror
skulle tjalla på Ben.
Så Ben flydde.
Så han fick oss separerade till slut ändå.
Om du hjälper mig härifrån,
så hjälper jag dig att ta reda på vad som hände med din Ben
även om jag måste gå till general Grant personligen.
Litar du på mig nu, Hal?
Ska fundera på det, mr Jänkare.
Jag hjälper dig. Gick det bra?
Jag tog i för mycket bara.
Sätt dig.
- Så. - Tack.
Okej?
Ska du inte sätta dig ett slag?
Nej, jag kan inte. Har lektion snart.
Bara ett ögonblick då, snälla. Kom igen.
Nåväl...
När jag vaknade i morse undrade jag om du verkligen är
så underbar och rar som du var i går kväll.
Nu ser jag att du är vackrare än jag minns.
Edwina, jag måste härifrån snart, på ett eller annat sätt.
Vi hinner inte lära känna varandra på vanligt sätt.
Så tänker fråga dig nåt...
jag vanligtvis inte skulle frågat.
Jag har aldrig känt så här för nån annan förut.
Du är nån jag alltid velat träffa.
Och hamnar jag i fängelse eller nåt...
vill jag inte fundera eller hoppas om...
ingenting ska hända.
Om jag bara är en jänkare...
Det är du inte. Jag gillar dig jättemycket.
Miss Martha är tillbaka!
Varifrån har du fått kryckorna, Korpral?
Jag hämtade dem till honom.
Det skulle du inte gjort utan att bli tillbedd.
Och vem släppte ut honom från musikrummet?
Jag var ombedd att raka honom och det var för mörkt i det rummet.
En liten förbättring i alla fall.
Ledsen jag lät henne raka mig.
Jag har alltid känt att Herren inte menat att ett mansansikte
ska vara lent som en barnstjärt.
Gå och packa ur vagnen.
Ja, frun.
Tack vare dig är nästan all min styrka tillbaka.
Vad säger du om det?
Att det är ett idiotiskt slöseri på energi.
Kom och hjälp mig bära in varorna.
Med nöje, frun.
Det finns mycket jag kan göra för att återgälda dig för att ha räddat mitt liv.
Jag älskar allt med jordbruk.
Jag jag har stor respekt för mark.
Jag brukade sörja när vi begav oss hitåt
och jag såg vad kriget gjorde med detta fina land.
Det sörjer jag också.
Jag brukade njuta av att rida genom våra fält och se dem fulla av grödor.
Så det finns förvisso saker som en man kan hjälpa till med.
Tack, frun. Du kommer garanterat inte att ångra dig.
Det finns tillräckligt många av oss som håller koll på dig under dagen,
men på natten låser vi in dig igen.
Självklart. Det förväntade jag mig.
Du kan ta vagnen nu, Hallie.
- Du behöver lite kläder. - Kom igen.
Du kan inte stappla runt bland flickorna i det där.
Kom igen, Mae.
Du får nåt som tillhört min bror.
Du är en ängel, frun.
Verkligen en ängel.
Tack. Du har varit till stor hjälp.
"Servetten ska inte fästas runt halsen.
"Den ska läggas lämpligt över knäet."
"Och ett hörn ska lyftas för att torka munnen.
"Män som bär mustasch
"är skyldiga att använda en servett på ett kraftfullt sätt...
- Miss Edwina. - "...som för en kvinna skulle vara oförlåtligt."
- Ja? - Tillåter du mig att gå till mitt rum?
- Ingen annanstans. - Självklart inte.
Låt oss alla visa det korrekta sättet att använda en servett på.
Jättebra.
God morgon.
God morgon på dig.
Lekar för två är roligare.
Nu förvånar du mig.
Trodde aldrig du skulle vara rädd att kyssa en flicka.
Min mamma sa att det kanske skulle hämma min växt.
Din mamma kanske hade rätt.
Du är verkligen välutvecklad.
Detsamma gäller dig.
Det är inte samma sak.
Dina axlar och armar verkar så muskulösa.
Slår vad om att allt är hårt på dig.
Hon är inte på rummet.
Inte ens i musikrummet som jag trodde.
Inte Blårocken heller.
Doris tar över.
Du är svår att motstå, Carol,
men jag vill inte att mitt huvud ska hamna på huggkubben.
Senare i kväll då, när alla sover?
Vad händer då?
Jag råkar ha ett alldeles eget rum.
På vinden. Kan du gå upp dit?
Antar det, men inte genom en låst dörr.
Det glömde jag.
Tänkte bara jag skulle besöka vår gäst.
Han ville veta vilka ämnen du lär ut.
Och jag sa etikett.
Och hur man uppför sig som en dam under alla omständigheter.
Allt den vreden i dessa vackra gröna ögon.
Jag sa innan att jag inte litar på män.
Frågade du henne om hon ser på dig som en fiende?
Eller om hon väntar på prinsen som ska väcka henne genom en kyss?
Kom igen, det är nonsens. Hon betyder inget för mig.
Fördriver tiden med att prata med henne bara.
Precis som min far sa till min mor.
"De betyder inget för mig."
"Jag roade mig bara."
Så din pappa var mannen?
Nej. Nej, Johnny.
Jag vet hur jag känner.
Känner du inte likadant, så säg det.
Du vet hur jag känner.
Jag kommer tillbaka och hämtar dig när kriget är slut.
Snälla Johnny, säg inte så om du verkligen inte menar det.
Det vet du att jag gör.
Nej...
Johnny, nej.
Jag kommer tillbaka och hämtar dig när kriget är slut.
Om du låter mig.
Snälla Johnny, säg inte så om du verkligen inte menar det.
Det vet du att jag gör.
Nej...
Jag kan inte.
Inte så här.
Inte utan att vara säker.
Kanske när kriget är slut.
Jag har aldrig gjort det förut. Bli inte arg.
Om du känner likadant...
Det är ryttare på framsidan. Kanske tre fyra stycken.
Det är nog bara patrullen.
Eller flickan som håller utkik, hon skulle ha larmat.
- De har stannat. - De gör de ofta.
De ger hästarna vatten, sen rider de vidare.
Jag borde gå tillbaka innan nån saknar mig.
Miss Martha!
Sluta, jänkare!
Jag är ingen jänkare.
Vem är du? Vad gör du här?
Skynda dig, miss Martha! Skynda dig!
Jag blev skadad.
Jag har permis från Greggs, Texas. Longstreet-truppen.
- Vem är det? - Varför har du inte uniform?
Varför har inte du det?
Vad är det som pågår där borta?
Vi tog honom, miss Farnsworth.
Men, Sam Jackson.
Detta är min kusin du hört mig prata om.
Det är min kusin.
Kusin Martha, jag som trodde att du såg ner
på Texas-sidan av familjen.
Det glädjer mig att du pratar om oss.
Fast jag sa ju inte vad det är jag säger om er.
Kan du förklara detta, miss Farnsworth?
Nej, jag kan inte förklara det.
Denna var knuten vid grinden.
Jag har ingen aning om hur den hamnade där.
Såvida det inte är flickorna som skojat.
Det är inte läge att skoja.
En av mina män kunde ha mördats. Eller din kusin där.
Jag vet det, Sam.
Den skyldiga flickan kommer att straffas ordentligt.
Sanna mina ord.
Det gör jag, frun.
Tack, Sam.
Jag ber om ursäkt för detta.
Du var strålande, frun, alldeles strålande.
Du var själv strålande, korpralen.
Din dialekt var solklart från Texas.
Jag undrar vem som satte trasan på grinden.
Jag vet inte, men det var verkligen inte jag.
Nu när du har styrkan tillbaka
ser jag ingen anledning att fortsätta servera din mat i sängen.
I kväll äter du middag med oss.
Som du vill, frun.
Jag minns inte när jag var i så här utsökt sällskap sist.
Ni unga flickor är verkligen en fin hyllning
till er förträffliga rektor som jag alltid kommer att stå i skuld till.
- Det behöver du inte vara. - Men det kommer jag, frun.
Jag brukade använda mina ben mycket mer än de flesta män.
Ta dans, till exempel.
Jag kunde alltid trötta ut nån fiolspelares arm.
Hade vi dans här på skolan
kunde jag lära flickorna vals, reel och polska.
Allt du kan tänka dig.
Miss Martha, kan vi ha danslektioner?
Ja, snälla.
Kan vi?
Jag ska fundera på det.
En sån här livlig måltid har jag inte varit på på länge.
Det har varit vanärande. Äta med fienden.
Det tycker jag med, miss Martha.
Ni kunde ha sagt nåt innan middagen. Ni kunde ha ätit i köket.
Ni båda kan gå till era rum nu.
Låt de stanna. De yttrar bara sin patriotism.
Doris och Janie, jag beundrar er far som strider för det han tycker är rätt.
Om ingen vill ha mer svamp kan jag ta lite till.
Varsågod, korpral.
Amy plockade dem till dig.
Tack, Amy. Jag gillar verkligen svamp.
Jag ber om ursäkt, men jag måste prata om nåt otrevligt.
I dag band nån den blå trasan...
Flickor, till köket.
Edwina, ta pistolen på mitt rum.
Hallie, följ med dem. Göm dig däruppe.
Är det jänkare så ropa. Jag ser till att ingen händer nån.
Det är våra soldater, miss Martha.
Tack gode gud.
- Kommer du upp för trapporna? - Ja.
- Jag hjälper honom. - Nej, in i köket.
Ge mig pistolen.
Nej, jag måste ge den till miss Martha.
Du bryr dig om vad som händer mig, va?
Ja, därför vill jag inte se dig bli skjuten.
Kom in, kapten. Förlåt att du fick vänta.
Ingen fara, frun.
Det var längesen jag fick vänta på en så vacker dam.
Trakten kommer vara oskyddad.
Våra pojkar måste till Champion's Hill innan de där jävla nordstatarna...
Ursäkta, frun. Nordstatarna
vinner vägen till Vicksburg.
Varför har ni kommit hit?
Vi hörde talas om er skola här, och eftersom vi var i det här området
bestämde vi oss för att stanna och se om vi kunde...
hjälpa till.
Tack sa du ha.
Kapten, allt är bra här.
Du verkar vara rädd för att bli antastad av nordstatare.
Jag kan låta några av mina pojkar sova en natt eller två i ladan.
Det är väldigt generöst av dig, kapten, men det är inte nödvändigt.
Jag har inget emot att stanna med flickorna.
Fortsätt ni, jag kommer ikapp om några dagar.
Det är väldigt snällt av dig, men vi kan inte hindra dig från dina militära tjänster.
Nu slår det mig att det kan tjäna några militära syften
att låta nån hamna efter, lite utanför synhåll.
Det stämmer.
Faktum är att jag kanske själv stannar.
Scoggings, om du rider tillbaka och berättar för översten...
Nej, det kan jag inte tillåta.
En eller två av er är inget skydd.
Och er närvaro här kanske bara ger oss uppmärksamhet
och lockar nordstatarna att bränna ner oss.
God kväll, herrar. Tack så mycket för omtanken.
Frun, ge mina varmaste hälsningar till de unga damerna.
Det är ädelt av er, kapten.
Jag ska hälsa dem det.
God kväll.
Kom, pojkar.
Må Gud vare med er, herrar.
God kväll.
Det är okej. De har ridit härifrån.
Jag älskar dig så mycket.
Var du rädd, miss Martha?
- Jag dog nästan så rädd var jag. - Det var jag med.
Gå upp till era rum.
Jag tror det är landsförräderi att tala så om våra pojkar.
Doris, du tror allt är landsförräderi.
Bråka inte, flickor. Hallie.
Kom med en flaska vin till vardagsrummet.
Dagen har varit en riktig pärs.
Ge mig pistolen.
- God natt, unga damer. - God natt, mr McB.
God natt, mr McB.
God natt.
Kommer du och hör våra böner?
Jag är för uppjagad för att sova.
Jag med, miss Edwina.
Gå till era rum. Jag kommer snart.
Jag ser att du klarar av trappor.
Du vet, de lämnar nyckeln i din dörr.
Jag kan kila ner och låsa upp den.
Jag är mycket mer intressant än miss Edwina.
Din lilla rackare, det var du som försökte sätta dit mig i dag.
Tja...
Du borde inte göra mig svartsjuk.
Lite vin, korpral?
Gärna, frun.
Varsågod. Det står på bordet.
Du visade upp stort mod i dag, frun.
De var våra soldater, så det var inte farligt.
Jag vet nog mer om det än vad du gör, frun.
Och tro mig, det var farligt.
Hade du visat minsta lilla svaghet
hade det kunnat sluta väldigt annorlunda.
Skål för dig. Du är en enastående och vacker kvinna.
Amy, du borde ha bett färdigt för längesen.
Jag bad för mr McB också.
Amy!
Det är fel att be för fienden.
Min far säger att Gud är på vår sida.
Det är han.
Han är på allas sida överallt.
Inte prata mer nu. Släck ljuset, Amy.
- God natt, miss Edwina. - God natt.
Jag har funderat lite, korpral.
Det här stället behöver en man.
Nån som kan jordbruk.
Nån som kan jordbruksarbete.
Funderar du på att lägga ner skolan, frun?
Nej.
Men det kommer inte finnas pengar till undervisning på länge.
Det kommer att finnas pengar till allt vi kan odla.
Pengar från Nord.
När min bror och jag skötte det här stället
fanns det bra handel uppe i norr för att vi producerade.
Men han är inte här nu.
Det kommer han aldrig att vara.
Och jag är.
Ja, det är du.
Är du intresserad av att stanna här, korpral?
Ja, det är jag.
Varför var vi rädda för våra egna soldater?
I alla arméer finns män som inte är snälla.
Sov nu.
God natt, Lizzie.
God natt.
Jag vill ta din brors plats, men jag måste varna dig...
det kommer inte alltid vara lätt att låtsas vara din bror.
Jag ska försöka att inte styra över ditt personliga beteende, korpral.
Och lyckan vi delar
När vi där dröjer kvar
Har någon annan aldrig...
Nej.
Edwina, lyssna på mig.
Nej! Nej!
Din lögnaktige fähund!
Skitstövel!
Smutsiga flickjägare!
Jag hoppas du är död!
Död!
Jag hoppas du är död!
Död.
Inget mer prat om vad som hänt i kväll.
Det finns viktigare saker.
Tror du han har mycket ont, miss Martha?
Nej, inte efter allt vin och opium vi gett honom.
Han känner ingenting.
Varför vill du ha honom i matsalen, miss Martha?
Jag behöver honom där. Den här vägen.
Inte nog med att hans ben bröts på tre ställen, skelettet är dessutom splittrat.
De bästa läkarna kan inte laga det, och verkligen inte jag.
Sluta med ditt fylleprat.
Lyft och skjuva upp honom.
Var inte svartsjuk. Du är också storbystad.
Söta och förnäma. Så runda och pigga.
Jag hatar dig, miss Martha.
En tesked opium får honom nog att sova.
Ge honom det.
Amy...
gå till ditt rum och kom inte ut förrän du blir tillbedd.
Och vill jag ha din åsikt så ber jag om den.
Jag sa ingenting.
Det tror jag du gjorde.
Jag tror du sa det väldigt högt.
Flickor, gå raka vägen till era rum.
Edwina. Hallie. Carol.
Stanna här och ta inte blicken ifrån honom.
Det borde inte vara svårt för er två.
Jag har fattat en väldigt svårt beslut.
Jag hoppas att det är rätt.
Vid den här tiden i morgon kommer hans ben börja ruttna.
Det finns ingen värre död, än den av kallbrand,
och jag kan inte låta honom dö, bit för bit, skrikande och i skräck.
Det enda sättet att förhindra det är att amputera.
- Betyder det att du ska skära av hans ben? - Ja.
Men du är ingen doktor.
Vad ska du säga om han överlever och du gjort honom till krympling?
Han förlorar hellre ett ben än dör.
Är du säker på att han dör om du inte gör det?
Jag är säker.
Tänk om han dör på grund av operationen.
Mitt samvete kommer att vara rent.
Det skulle det inte vara om jag lät honom dö utan att försöka rädda honom.
Om vi gör snittet
över linea poplitea i stället för under...
har vi färre artärer att ta hänsyn till.
Det kommer att blöda ordentligt var du än skär.
Glöm boken.
Ser vi ett kärl blöda så lindar vi det.
Herregud. Om du ska göra det, så gör det så det blir gjort.
Vänd hans ansikte ifrån mig.
Du finns en bräcklighet i dig.
Gode Gud, vi ber att du välsignar våra försök.
Mr McB, håller du på att vakna?
Amy.
Jag förstår att det är natt när stjärnorna kommer fram.
Och jag förstår att det är morgon...
när dina fräknar kommer in i rummet.
Jag måste berätta för miss Martha.
Miss Martha! Miss Martha!
Miss Edwina!
Amy, kom och se. Hallie ska begrava det.
Begrava vad?
Vad tror du? Benet.
Han är vaken, miss Martha.
Mina damer.
Jag vet att ni förväntar er en ursäkt...
och det förtjänar ni verkligen efter...
hur jag missbrukat er gästfrihet.
Men kan ni först fixera spjälorna...
på mitt ben?
Det gör så ont.
Det finns inga spjälor.
Hur fixerar man ett ben utan spjälor?
Smärtan är...
Vi räddade ditt liv och du klagar på smärtan.
Ingen dör av ett brutet ben.
Jo, vid kallbrand.
Vi hade ett val.
Låta dig dö av smärta eller ta bort benet.
Så du straffar mig.
Herren vet att jag förtjänar det, men...
jag vet att mina ben är okej.
Jag känner dem hela vägen ner till tårna.
Det är en chock, det måste det vara.
Men du är för intelligent för att inte förstå...
Din slyna. Bara för att jag inte kom till din säng.
Bara för att jag gick till nån annans säng.
Jag borde ha låtit dig dö skrikande.
Varför skulle jag förnekat mig själv efter allt jag gått igenom?
Du ville så gärna vara en jävla dam.
Jungfruslynan. Ut härifrån.
Ut härifrån.
Vad tror du att det är, miss Martha?
Det är läger med jänkare.
Säg inget till de andra flickorna. Vi behöver inte oroa dem, det finns inget att göra.
En cypressrot är svår att skära, men den varar för alltid.
Det är därför jag plockade den.
Jag hittade trädet i närheten av dina soldaters läger.
Jänkare? Var?
Ungefär fem kilometer norrut.
Jag har inte hört några strider.
Det måste betyda att sydstaterna retirerat.
Det sa miss Martha.
- Mr McB? - Mmm?
Jo, Carol.
Vad är det med henne?
Hon sa att du tvingat dig in i hennes rum och...
Och att du...
- Tror du henne? - Nej.
Men du var i hennes rum.
Varför?
Och hon var helt naken.
Och jag...
Och jag trodde att du älskade mig.
Det gör jag, Amy.
Amy, gå till ditt rum.
Det kommer att göra ont att ta bort ligaturerna. Vill du ha opium?
Nej tack, snälla du.
Då somnar jag och så kanske du råkar skära av mitt...
andra ben.
Lite vin vill jag dock ha.
Det kanske du vill, men det får du inte.
Ta av ditt byxben.
Var är din oskuld till assistent?
Vill hon inte avsluta jobbet?
Miss Edwina bryr sig inte om vad som händer dig.
Kom och ät.
Johnny.
Johnny?
Vem är det?
Carol. Jag är ledsen för vad som hände.
Jag vill att du ska veta det.
Bry dig inte om det.
Jag har funderat över alla fördelar...
En enbent man har.
Han besparar en strumpa.
Han behöver inte klippa så många naglar.
Färre liktornar.
Jag har till och med övervägt att be henne skära av mitt andra ben.
Vad som händer spelar mig ingen roll.
Jag vet att det inte hindrar dig rent romantiskt.
Jag är säker på att en enbent man,
eller till och med en benlös man,
kan roa sig på det sättet, som vilken man som helst.
Jag gör vad som helst för dig.
Lås upp dörren.
Jag har lite grejer jag vill göra här.
Men nån kanske ser mig.
Gör det medan alla andra äter.
- Men de kommer veta att det var jag. - Nej, det kommer de inte.
De kommer bara tro att nån glömde låsa.
Okej, jag ska försöka.
Hur länge ska du ha honom här?
Så länge jänkare är i området.
Är han här kan han inte informera nån om oss.
Men förr eller senare kommer de väl att få reda på skolan ändå?
Inte om våra trupper för dem tillbaka.
Det ber jag för, och jag lovar dig, när det händer kommer korpralen att...
Sitt kvar. Allihopa.
Nämen hej, miss Farnsworth.
Det verkar som att min styrka är tillbaka.
Med lite vin från er källare tror jag att jag kan vila.
Enligt de nya reglerna här
kommer jag att bestämma över det här stället.
Jag kommer att kunna vara med vilken ung flicka som helst som önskar mitt sällskap.
Har ni nåt emot det så söker jag upp närmsta nordstatskavalleri
och berättar allt om de små läckerbitarna,
speciellt varianten som ligger ner.
Fundera inte ens på att stänga dörren för mig.
Då skjuter jag av ett av dina öron.
Såvida jag inte missar och träffar ett av dina vackra ögon.
Du gör fel i att skylla på henne, mr Johnny. Ditt ben var illa däran.
Du behöver inte vara rädd att hamna i fängelse nu.
Varför lämnar du inte bara oss?
Inte förrän jag fått göra det jag vill.
Du är förbaskat vacker, Hallie. Jag kanske börjar med dig.
Gå ner till källaren. Jag har haft mycket otur den senaste tiden.
Det enda sättet att fixa detta på, är att ta en svart kvinna.
I så fall, viting, får du göra det med en död svart kvinna.
För det är det enda sättet du kan göra det på med den här.
Herre min skapare.
Jag ber att den här skolan med alla i slipper din totala vrede.
Var tyst och sätt dig.
Hallie, Janie håller fortfarande utkik. Jag vill ha henne här.
Och stäng dörren efter dig.
Vad kan vi göra, miss Martha?
Miss Martha, jag är så rädd.
Jag vet, hjärtat.
Han sa att han skulle döda mig om jag gjorde nåt ljud.
Och han tvingade mig att göra som han ville.
Vi förstår.
Han tvingade mig till de mest vedervärdiga saker.
Var fan är alla?
Sätt dig i min stol. Fort.
Hallie, stanna med mig.
Provocera honom inte.
Jaha ja.
Alla små skolraringar.
Vad lär ni er av er fröken nu?
Mr Johnny, snälla. Varför lämnar du oss inte bara?
Ja, lämna oss. Du kan ta dina ägodelar med dig.
Och mitt ben. Kan jag ta med mig det?
Vet ni varför miss Dabney knuffade ner mig för trapporna?
För att jag gick till Carols rum och inte hennes.
Och vet ni hur jag kom ut ur mitt rum till att börja med?
Fina fröken Miss Farnsworth låste upp min dörr
så att jag kunde ta mig till hennes rum.
Och vet ni varför miss Farnsworth högg av mitt ben och gjorde mig till krympling?
Så att jag skulle stanna här och lyda hennes minsta vink.
Är bilden i berlocken...
dm käraste?
Det är min bror.
Det var inte det jag frågade.
Du stal det från mitt rum.
Ge tillbaka det, tack.
Jag stal det. Varför skulle jag lämna tillbaka det?
Det har inget värde för dig. Och det tillhörde min mor.
Jag hittade det bara i en låda
bland en hög med brev med ett vackert blå band runt.
- Läste du hans brev? - Tillräckligt.
Ditt odjur!
Det stämmer! Men jag bedriver inte en flickskola.
Tänkte att flickorna vill veta vilken slags kvinna det är som driver stället.
- Titta, mr McB! - En vars egen bror rymde...
Randolph har inte ätit på flera dagar. Slår vad om att du kan få honom...
- Har du testat att... - Randolph!
Randolph!
Gud i himmeln, barm. det var inte med mening.
Håll dig borta från mig! Jag hatar dig!
Fördömt mig, det är det ni har gjort.
Till bitterhet och alkoholism och elaka saker.
Varför i helvete kastrerade du mig inte bara?
- Vart ska du? Nej. - Till honom. Han behöver hjälp.
Inte från dig! Du får inte göra dig till åtlöje!
Vad Vill du?
Jag älskar dig.
Han kanske är vettigare när han nyktrat till.
Och tillsammans kan vi kanske övertyga honom att lämna oss.
Miss Martha, du sa att han kanske skickar hit nordstatare.
Ja, det har du rätt i, Janie.
Den risken kan vi inte ta.
Ingen här i huset går säker så länge han är kvar här.
Nu återstår bara frågan om hur vi blir av med honom.
Fiendesoldater blir alltid skjutna.
Med vad? Han har den enda pistolen.
Vi kan binda honom i sömnen och ta ut honom i skogen.
Bara lämna honom där? Dö av hunger och törst.
Det är nog för grymt, miss Martha.
Om han blir bunden, varför inte bara hänga honom?
En sån åtgärd vore för drastisk.
Ingen av oss vill väl vara ansvariga för hans död.
Eller ens kapabla till den.
Kanske...
om vi tillagar en utsökt middag åt honom...
och säger att vi vill gottgöra honom.
Hallie, du kan laga din goda kyckling.
Och Amy...
kan plocka lite svamp.
Det är hans favoriträtt
och vi kan laga dem bara för honom.
Kan du göra det, Amy?
Jag vet var de finns.
Er middagsbjudning förvånade mig, Miss Farnsworth.
Jag visste faktiskt inte om jag skulle tacka ja eller inte.
Jag sa och gjorde några hemska saker i dag.
Jag är nykter nu och...
Jag har berättat för Edwina och vill berätta för dig och resten av flickorna
hur ledsen jag är.
Vi godtar din ursäkt, korpral,
men nu är det nog bäst om vi inte pratar mer om det.
Vill du be bordsbön, korpral?
Gott bröd, gott kött, Gud är god, väl mött.
Gud, vi tackar dig för det vi snart ska få
och vi hoppas att trummorna som skiljer oss åt snart ska tystna.
Ät nu innan Hallies goda kyckling kallnar.
Doris, ge McBurney skorporna och skicka svampen.
Amy plockade dem bara för din skull.
Tack, Amy.
Du Amy, jag känner mig hemsk för det som hände.
Jag skulle göra vad som helst för att få tillbaka din sköldpadda.
Men du måste förstå att det var vinet som släppte loss djävulen i mig.
Jag förstår.
Det var därför jag plockade svampen.
Och de är goda, Amy.
De smakar skog och frisk luft
och mystiska skuggor där söta små älvor dansar tillsammans.
Vilket romantiskt sätt att tala om svamp.
Miss Farnsworth, första bästa nordstatarna jag ser
ska jag be ordna en vakt runt skolan.
De gör de ibland för vänliga sydstatare.
Vad menar du med möta upp med?
Jag menar att jag lämnar er vid gryningen i morgon.
Jag ser till att han inte glömmer bort den goda handlingen.
Jag följer med honom.
Vi ska gifta oss.
Det stämmer.
- Hon frågade och jag sa ja. - Nej, det gjorde jag inte.
Grattis till er båda.
Men har du glömt att du är partner här?
Nej.
Och jag kommer att vara er evigt tacksam.
Men jag älskar honom.
Jag måste följa med honom.
Det är bara naturligt, men förmoda att ni träffar soldaterna
oavsett om de är nord- eller sydstatare, så kan han inte skydda dig.
Vad händer då?
Jag har levt med kriget länge.
Det skrämmer mig inte.
Jag befarar att vi förstör allas middag.
Och Amy plockade svampen för min skull.
Edwina, vill du ha några? Och skicka vidare till de andra flickorna.
Lizzie?
Nej, Edwina! Gör det inte...
Herregud!
Flickor, ät upp.
Lizzie, det är inte stygnet jag visade dig.
Se hur Doris gör.
Titta, Lizzie.
Du kör nålen genom båda sidor...
och låser stygnet på undersidan.
Så här.
Det var så jag gjorde.
Nej, det var det inte. Försök igen.
Det ser inte ut som om han led mycket.
Det gjorde han säkert inte, Carol.
Hans hjärta gav nog bara upp.
Hans tillstånd var väldigt försvagat.
Jag älskar dig.
- Jag trodde svampen dödade honom. - Lizzie.
Tror du jag kan skilja på bra och dålig svamp?
Och McB sa själv hur goda de var.
Lizzie, Amy, öppna grinden.
Kom alla ljuva jungfrur
Gå in i solen
Har vi lektioner i dag, miss Martha?
Varför inte?
...någonsin bära en pistol
Kom, alla ni unga vänner
Lyssna på min varning
Fall inte för en soldat
Gå inte med i armén
För duvan, hon kommer lämna dig
Korpen kommer att komma
Och döden kommer marscherande
Till ljudet av trumman
SLUT
Swedish